James, de kalles "skjulte bud", men de er egentlig ikke skjulte.
Jaha? Uansett må kunden din hoste opp 50 000 til hvis han vil ha det.
Da burde han ikke være så fattig. Det er egoistisk.
Det haster, James.
Jeg kan jobbe for minstelønn. Greit, for mindre enn minstelønn.
Unnskyld, skal du spise? Jeg trenger bordet.
Beklager. Hvor mye skylder jeg deg?
For to kaffe... 4,90 pund.
Dette er veldig pinlig. Jeg har glemt lommeboken hjemme.
-Jeg kan hente den på to minutter. -Du stikker kanskje bare.
Nei. Du kan få denne gamle klokken som bestemor gav til meg.
-Den er sikkert verd 50 pund. -Den er skrøpelig.
Jeg er tilbake om to minutter. Jeg lover.
-Ok. -Takk.
Unge mann? Jeg overhørte samtalen din.
-Kan jeg ta en titt på klokken? -Klart det.
Du hadde rett.
En tidlig Claude Fouchet fra da han jobbet i Marseilles.
Hvor mye vil du ha? Du får 2000 pund.
-2000? -3000, da.
-Det er ikke min klokke. -Men hun kommer ikke tilbake.
Hun sa at hun skulle komme tilbake. Jeg er lei for det.
Hvis hun ikke kommer tilbake, ring meg.
Jeg beundrer ærligheten din.
Bord sju la igjen klokken som sikkerhet.
Hun sa hun kom tilbake.
Unnskyld meg. Jeg var her nettopp og la igjen en klokke.
Frøken? Jeg kunne ikke unngå å overhøre samtalen din i sted.
Jeg er interessert i gamle klokker. Kan jeg kjøpe den-
- for 300 pund? -Nei, det var min bestemors.
-Hva med 400 pund? -Bestemor...
-450 er mitt endelige tilbud. -Hun vil ikke at jeg skal sulte.
500 pund hadde vel gjort susen?
Greit, jeg kan gå med på det.
Klokt av deg.
Én, to, tre, fire, fem...
Emma? Emma Kennedy?
Joe? Joe Ryan?
-Hvordan går det? -Herregud. Det går bra.
-Beklager. -Jeg vil ikke avbryte.
Hvor var vi?
-Ja, hvor var vi? -Det er 300. Det mangler 200.
Ja, bare 200 til.
Jeg håper hun ikke lurer deg.
Hun lurte meg for en Oasis-billett for litt smågodt.
Godt jobbet. Svært godt.
Men ikke godt nok.
Sa jeg noe feil?
Beklager.
Ok, jeg dummet meg ut.
Ikke si noe. Du er en lurendreier.
Nei, det var bare for gøy. Det var et veddemål med kompisene.
-Du kan slå meg hvis du vil. -Det går bra.
Så... Det var lenge siden. Hva har du gjort i det siste?
-Jeg hørte at du var lærer. -Ja. Kall meg "sir".
Jeg jobber på en skole i Birmingham.
-Er du fortsatt gift med Kate? -Det er en lang historie.
-Hva med deg? -Jeg er ikke gift med Kate.
-Jobber du her? -På en måte. Jeg reiser mye.
-Hva jobber du med? -Penger.
-Tenkte meg det. -Jeg flytter dem rundt.
-Og beholder litt selv. -Ja, bare litt.
-Så bra. -Du ser større ut. Du er rundere.
Ja, jeg har gått opp i vekt. Jeg veide 3,8 kg en gang i tiden.
-Det kler deg. -Takk.
Du er like vakker som alltid.
-Hva gjør du her nede? -Litt av hvert.
Vil du ta en kopp kaffe eller noe?
Jeg må på et møte nå, men skal vi ta et glass vin senere?
Han knuste hjertet hennes. Han var hennes livs kjærlighet.
-Hvordan gikk det med Emma? -De møttes da de var 15 år.
-Hun ville gifte seg. -Emma?
Hun var en annen person da.
Det ble for mye, så han studerte og giftet seg med en sykesøster.
Livet var bra. Ben skulle begynne på barnehage.
Jeg hadde en god jobb. Vi hadde nettopp kjøpt drømmehuset.
Så begynte hun å få hodeverk.
Den eneste trøsten er at det var over raskt.
Jeg er lei for det, Joe.
Jeg tok fri i et halvt år for å komme meg igjen.
Da jeg begynte å jobbe igjen hadde jeg stor gjeld.
Jeg lånte penger fra et selskap som heter Dosh4you.
Vi låner ut til konkursskyldnere og tidligere straffedømte.
Ring Dosh4you nå for gratis rådgivning.
Det kan være din smarteste samtale noensinne. Ring oss nå...
Og la oss være venner.
Jeg lånte 3000 pund av dem. Jeg finleste ikke kontrakten,-
-men jeg stolte vel på dem.
-Hvor mye skylder du dem? -31 526 pund.
27 pund... 28, 29...
Jeg møtte en rådgiver. Det er visst helt lovlig.
Om tre dager tar de huset. Da blir meg og Ben hjemløse.
Renten er på over 4000 %.
-Er det lovlig? -Ja, det står i kontrakten.
-Det er lovlig, men...det er feil. -Hvem eier selskapet?
Georgina Althorp. Hun virker som ei skikkelig megge.
Datterens nyrer sviktet helt.
Moren sa opp jobben mens faren kom seg etter bilulykken.
De lå etter med betalingen. I juni fraskrev jeg meg retten til huset,-
-og igjen den 15. forrige måned. Jeg ber om en siste utsettelse,-
-slik at de kan bo hjemme de siste ukene Emily har igjen å leve.
Hva kan jeg si?
Det er simpelt hen forferdelig.
Det er en av de mest håpløse sakene jeg noensinne har hørt om.
Hvorfor kom du ikke tidligere...
Og ba meg om lov til å innvilge to pokkers utsettelser?
Har jeg gått glipp av noe?
Er dette rødnesedagen eller noe?
Dette er et selskap, ikke en veldedig organisasjon.
Kast dem ut. Nå!
Når du har gjort det, kan du hente oppsigelsespapirene dine.
Nåvel... Hvem sin tur er det?
Hun trenger å vite hvordan det føles for kunden.
-Hvor er hovedkvarteret? -I Birmingham.
-Høres kjent ut. -Vi drar bare dit.
-Der Joe Ryan bor? -Hva har det med saken å gjøre?
-Søster... -Hun er et godt mål.
Sean vil nok bare vite om dette er en vanlig jobb,-
- eller noe personlig. -Selvfølgelig er det...
Kvinnen er grådigheten selv. Hun er et perfekt mål.
Resten er opp til meg.
-Emma har rett. Hun er et godt mål. -Jeg er enig.
Hvis ingen har noen innvendinger, har vi et nytt mål.
Vi trenger noen som kan koordinere hele operasjonen.
-Her nede. -Ok, det er deg.
Undersøk lovene rundt utlåning og høye renter.
Sean sjekker personlig bakgrunn. Tidligere forhold og slik.
Emma sjekker yrkesbakgrunnen hennes.
Ash sjekker opp interesser utenfor selskapet. Fornøyelser og hobbyer.
Jeg sjekker selve selskapet.
Hjelp en hjemløs.
Skaff deg en jobb.
Birmingham. Har du vært der?
Bussen utenfor huset mitt gikk dit. Den kom aldri tilbake.
Det er slik jeg også føler det.
Kan du...? Jeg har et møte.
-Greit. -Takk.
Jeg elsker meg selv.
-Beklager forsinkelsen, Albert. -Alt i orden.
Ok. Sean...
Hun ble født som Gail Latter i drabantbyen Solihull,-
-og er datter av Horace og Doris. Hun sluttet tidlig på skolen.
Foreldrene er døde. Hun gikk ikke i begravelsene.
Hun skal visst ha kjøpt et hus til dem for så å kaste dem ut.
Hun byttet navn til Georgina Althorp i 1996.
Hun begynte å selge vinduer, så husene vinduene var i,-
-så lånene på husene, og til slutt, lån.
Hun gikk på kveldsskole for å bli advokat.
For knapt tre år siden stiftet hun Dosh4you.
Selskapet har blomstret.
De bevilger lån til folk som ikke har råd til å gå noen andre steder.
Hvis du ser på kontrakten, står det "lån mot sikkerhet".
Vi har rett til å inndra bilen din.
De gir lån mot sikkerhet i et hus eller en bil. Alt som er verd noe,-
-og de er hensynsløse.
De sender daglige brev, ringer og foretar hjemmebesøk-
-og til slutt, en "gjeldsrådgiver".
Vi har ingen steder å dra.
Det er ikke vårt problem. Du skrev under på kontrakten.
Hun kjøper aksjer via Standings of Mayfair.
Det er oftest store selskap, men også eiendom.
Hun har en stor andel i banken Dawlish & Co.
Hun spiller golf og har søkt om medlemskap i Troon Hunt.
Greit. Hva vil denne grunnskoleutdannede kvinnen-
-som byttet navn til Althorp virkelig ha?
-Å være en annen. -Nettopp.
Vi må tilby henne det hun vil ha: klasse.
Min far sa at man ikke kan kjøpe seg klasse.
Det kan man ikke, men man kan selge noe som symboliserer klasse.
-Som hva da? -Det aller beste. En tittel.
Vi selger henne en tittel med tilhørende eiendom: et slott.
-Greve Victor Lustig... -Vi selger en bygning vi ikke eier.
-Hvor ofte har vi ikke solgt Ritz? -Altfor ofte.
-Hva begynner vi med? -Begynnelsen. Med overtalelse.
Ok. Troon Hunt...
"Du er herved invitert til lunsj med lederen av Hunt..."
"Den siste utvelgelsen på Fotherleigh Castle..."
Sarah. Jeg går ut og shopper.
Tjenesteinngang, kapell...
Og dette er til selve slottet.
-Hvor mye? -1000 pund. Stort slott, stor sum.
Og du er 100 % sikker på at det står tomt?
Det er bare åpent torsdag-lørdag.
Da har vi en avtale.
Den er ved kjøleskapet.
-Emma! -Joe...
Overraskelse...
Vi fant en eske med kostymer da vi pakket.
Hei.
-Han er sjenert. -Han er søt.
Du tror vel ikke at jeg pleier å gå slik? Rosa passer meg ikke.
-Hvordan klarer du å være positiv? -Jeg må jo være det.
Han har vært gjennom nok uten å måtte se meg henge med hodet.
-Hva gjør du her? -Jeg hilste på noen venner,-
- og tok en liten avstikker. -Det gleder meg.
-Når kastes du ut? -På torsdag.
-Har du prøvd alle alternativer? -Lovlige, ja.
-Og dette krever noe helt uvanlig. -Ja, jeg mener...
Jeg kunne aldri... Jeg kan ikke gjøre noe tvilsomt.
Det kommer vel an på hva du synes er tvilsomt.
Jeg er en far og en lærer. Det innebærer at jeg har ansvar.
Jeg må være lovlydig. Det høres vel prektig ut.
Ikke i det hele tatt. Det er faktisk oppfriskende å høre.
-Går det bra? -Ja. Hvordan det?
Du har vært stille helt siden du traff denne fyren.
Mickey... Setter du noen ganger spørsmålstegn ved det vi gjør?
-Spørsmålstegn? Hvordan da? -Spør du deg selv om det er feil?
Jeg gjorde det kanskje i begynnelsen, da jeg var ung.
Nå er jeg voksen, og jeg vet hvordan verden fungerer.
Man kan ikke svindle en uskyldig mann, ikke sant?
-Jo da... -Men?
Jeg møtte en klassekamerat. Han er lærer og har en sønn.
Da han spurte om hva jeg jobbet med, løy jeg.
Og jeg løy fordi jeg fikk denne følelsen.
Jeg skammet meg.
Greit, nå er vi i gang.
-Standings of Mayfair. -Kan jeg snakke med Lucy Greening?
-Et øyeblikk. -Takk.
-Hallo? -Hei, jeg vil be deg om hjelp.
Jeg vil flytte aksjeporteføljen min.
Det er mange måter vi kan hjelpe... Man bør dele opp porteføljen.
"Man bør dele opp porteføljen." "Dele opp porteføljen."
Man bør dele opp porteføljen.
Ikke svar.
Dette er ikke bra. Du jobber i et team som stoler på deg.
Fanken.
Hei, Joe.
Hvis det føles bedre, er det mange i samme båt.
Du må møte lord Fotherleigh. Det er jo hans slott.
Johnny, kan jeg presentere noen for deg?
John Dawlish, Georgina Althorp.
Det uttales "Altrup"... Eller kanskje ikke.
John Dawlish? Fra Dawlish & Co?
Ja.
For et sammentreff. Jeg har aksjer i selskapet ditt.
Man kan si at vi er i samme bransje.
Sier du det? Du overrasker meg.
Du leder en bank og jeg leder Dosh4you.
Det er veldig morsomt.
Jeg visste ikke at du hadde humor, men det var artig.
De småselskapene er forferdelige. Du passer nok helt utmerket der.
Jeg grøsser bare av tanken. Nåvel...
Trivelig å møte deg.
Hva har jeg sagt om arbeiderklassen?
Ti still! Jeg drar til klubben.
Jeg beklager. Han har nok problemer på jobben.
Ergerlig at han sitter i utvalgskomiteen.
Jeg vet at kontoen er fryst, men hvis du skaffer en bil nå,-
-så får du en sjekk i morgen tidlig.
Sjefen har tatt sin bil og etterlatt meg...
Nei, jeg kan ikke vente.
-Trenger du skyss? -Du hadde reddet livet mitt.
-Hva er det? -Ingenting.
-Du er en god far. -Jeg prøver bare å imponere deg.
-Ellers har du ham innelåst? -Ja.
Han får tørt brød og matrester. Jeg er et monster.
Jeg lurer ofte på hva som kunne skjedd med oss.
Jeg også. Du gjorde ingenting annet enn å snakke om familie.
Vi var for unge, Em. Vi var bare barn selv.
Men ikke nå lenger.
Kom på middag hos meg senere. Spagetti. Hvem kan motstå det?
-Har du planer? -Nei, jeg har ikke...
Pokker heller, jeg må dra.
-Klokken sju? -Det går bra.
Si ha det til Ben fra meg.
Jeg kan gå av her fremme.
Takk igjen.
-Kom igjen. Dagens gode gjerning... -Unnskyld meg?
Har Dawlish økonomiske problemer?
Hvis jeg hadde aksjer, burde jeg kjøpe eller selge dem?
Kom igjen. Du skylder ham ingenting.
Selg dem med en gang. Selg alt.
Hvis du noensinne trenger en ny økonomisk rådgiver...
Hvor er hun?
-Lucy Greening. -Hei. Georgina Althorp.
Har du hørt noen rykter om Dawlish & Co?
Du er den andre som spør i dag.
Jaså? Hvorfor var de andre bekymret?
-De hørte om et kredittproblem. -Sier du det?
-Hva står aksjene i nå? -Vent litt.
98. Du betalte 93.
Selg dem. Selg alt.
-Med en gang? -Ja. Har jeg 100 000 pund?
Ja, litt mer enn det. Et øyeblikk.
-Da var det gjort. -Bra. Jeg ringer senere.
Beklager, jeg kjørte feil.
Det går bra. Legg ut hjemmesiden.
Dawlish-aksjene synker
Fy søren.
-Tommy Pinion. -Hei. Det er Georgina Althorp.
Hei, kan jeg ringe deg opp? Jeg har ikke tid nå.
Jeg ville bare takke for tipset. Du sparte meg for 45 000 pund.
Bare hyggelig. Du kom deg ut i tide. Det er verre enn vi trodde.
Vi prøver å unngå å selge eiendelene hans.
-Alle eiendelene? -Han kommer nok til å miste alt.
Slottet, selskapet, ryktet...
Hør her. Jeg vil gjerne invitere deg på middag i kveld.
-Gilroy's klokken 19.30? -Vi ses der.
-Skal du møte Joe igjen? -Ja.
-Er dere sammen? -Jeg vet ikke helt.
-Gir du ham andelen din? -Jeg tror ikke at han tar imot.
-Har han sagt det? -Ikke direkte.
Har du ikke fortalt ham hva du jobber med?
Jeg skal gjøre det.
Du må fortelle ham hvem du er.
Ja visst. Hvis det er hvem jeg er.
Hei, det er Eddie.
Bartenderen Eddie...
Bartenderen fra Liverpool.
Bartenderen som er 1,70 høy.
Vi var gift i to år, Rita. Ja, nettopp, den Eddie.
Jeg driver en ny bar, og jeg lurte på om du ville komme?
Hallo?
Hun er nok på et tog. Det bare brøt.
Akkurat.
Skal vi dra opp og møte gjengen?
Til Birmingham?
De har verken gode hoteller eller restauranter.
Mon tro om de har elektrisitet?
-Hei. -Hei.
-Du hadde ikke trengt alt dette. -Jo.
Dosh4you stengte strømmen.
-God aften. -Vær så god og sitt.
-Champagne? -Ja takk.
-Vær så god. -Takk.
-Jeg mener... Skål. -Skål.
Faktisk så mener jeg... Ja visst.
Jeg mener, som medlem av revisorforbundet-
-og som RCSC og...
Og en IFA, ASAP og en IOU...
Han er helt kjørt.
Selskapet har mer gjeld enn de har eiendeler.
Og han babler bare. Han er blakk.
Han har vel noe han kan selge?
Han har solgt alt. Det eneste han har igjen er tittelen og slottet.
Hvorfor selger han ikke det?
Da hadde banken tatt pengene og betalt kreditorene.
Han hadde solgt slottet hvis han kunne ha beholdt pengene.
Jeg er lei for det.
Jeg har nok spist en dårlig østers.
Hva skal du gjøre i morgen kveld?
Vi klarer oss. Vi kan bo hos mine foreldre til vi får råd til å leie.
Alt det andre... Når alt kommer til alt, er det jo bare ting, Emma.
Man blir ikke lykkelig av det.
Lykke kommer fra familien og å være med dem man elsker.
Ja.
Vi har nettopp møtt hverandre igjen, og jeg går fort frem.
Jeg vil gjerne at du blir.
I kveld?
For godt.
Hvor enn vi havner, så kan du bli hos oss for godt.
-Beklager. Det var østersen. -Du må bli edru raskt.
Ring sjefen din. Han kan tjene store penger som han kan beholde.
Hvis han er interessert, kan han møte meg i morgen kl. 9.
-Oppfattet? -Ja.
Ring ham nå og gi meg beskjed.
Ash. Hun tok agnet.
-Jeg tror ikke jeg klarer dette. -Denne svindelen?
Akkurat nå er jeg ganske forvirret.
Ta noen dager fri og tenk over det.
-Hva med jobben? -Vi klarer oss.
Selv om andre ikke gjør som oss, så betyr det ikke at det er feil.
-Jeg vet det. -De våger bare ikke.
Hvis de trodde at de kom seg unna med det, hadde alle gjort det.
Jeg er ikke sikker på om det er dette jeg vil-
-og om det kan gjøre meg lykkelig.
Miss Althorp...
Kan jeg få boblevann og en pop tart, bestefar?
Da så. La oss gå rett på sak.
-Du ligger dårlig an. -Unnskyld?
Hold kjeft! Og hør etter.
Du ligger dårlig an, og jeg skal hjelpe deg.
Jeg vil kjøpe slottet ditt. Jeg kan tilby en halv million pund for det.
En halv million pund?
Det er verd fire ganger mer.
Jeg visste ikke at du hadde humor.
For deg er det ikke verd en dritt,-
-for snart vil banken ta alt.
Hvorfor selge det til en som deg?
Fordi jeg kjøper det kontant.
Vi skriver en kontrakt for en symbolsk sum på ett pund,-
-og det selger du det for.
Vi sier det koster deg å ha det, og at jeg gjør deg en tjeneste.
Men under bordet får du-
-500 000 pund i kontanter.
Ingen vet om pengene, spesielt ikke kreditorene.
-Det er ulovlig. -Absolutt ikke.
-Kontrakten blir vanntett. -Det følger kanskje loven...
Vennligst! En kontrakt er en kontrakt.
Den er enten lovlig eller ikke.
Hva med kreditorene? Selskapene? Vennene som har lånt ham penger?
Hva med dem? Bare en idiot lar penger gli ut av hendene.
De fortjener alt de får.
Ja... Det var en ting til.
Hvis du går med på avtalen...
Vil jeg ha tittelen og bli lady Fotherleigh.
Absolutt ikke!
Tittelen ville vært alt jeg hadde igjen.
Og det er derfor jeg vil ha den.
-Vær så snill. Jeg ber deg. -Jeg vil ha tittelen...
Ellers trekker denne ikke-adelige personen seg ut.
Vi må i så fall fullføre avtalen i dag. Kreditorene er etter meg.
-Fikser du skjøtet tidsnok? -Hvis du ordner kontrakten.
Jeg skriver den selv. Du får den klokken tolv.
Og tro meg, den kommer til å være vanntett.
Da er det en avtale.
Du er visst ikke like dum som du ser ut.
Når tar vi visningen?
-Unnskyld? -Visningen av slottet.
Du har jo allerede sett det.
Ikke rart forretningene går ad undas.
Jeg var på en mottakelse.
Jeg vil ha en ordentlig visning for å se etter fukt på bygningen.
Det er et 500 år gammelt slott.
Jeg kommer med pengene kl. 16. Ellers blir det ingen avtale.
Det var ikke helt etter planen.
Den dårlige nyheten er at de ikke stenger.
-Og den gode? -Supermann-kortet gir oss iskrem.
Vi kan ikke utsette det.
Vi må gjøre det i dag, ellers får hun den ekte aksjerapporten.
-Det er over 100 personer her. -Det går ikke før kl. 16.
Og med Emma syk, er vi ikke fulltallige. Vi er ferdige.
Hvis ikke...
-Jeg sa jo at det ville gå. -Ja, jøss.
-Miss Althorp. -Ikke mye lenger.
-Pengene? -Papirene?
-Etter signeringen. -Da ser vi oss rundt.
-Følg meg. -Nei.
Jeg vil at han skal gjøre det.
Hvordan er historiekunnskapene?
Jeg husker dagens frokost, men ikke stort mer.
Det går bra. Jeg improviserer.
Dette er slottets eldste del. Bygd på slutten av 1400-tallet.
Og hvis du ser opp, ser du et typisk eksempel-
-på en strebebue.
I galleriet sies det at William Wallace Simpson-
-duellerte mot Richard DeGere om lady Marianne...
-Den trofaste. -Kontoret sendte meg en melding.
Kreditorene vil fryse kontoene.
Da fullfører vi avtalen.
-Nøklene...takk. -Pengene...takk.
En halv million pund.
Det er ikke nok. Du mangler ett pund.
Selvsagt. Beklager.
Forsvinn fra slottet mitt.
Gikk det?
-Jeg sa jo det. -Hva bekymret du deg for?
Det måtte fungere. Det er en klassiker.
Hvis ikke...
Hvis ikke vi prøver dommedag.
Ollie og Monty John bor i nærheten og de skylder meg tjenester.
Jeg ringer dem med en gang. De kan nok skaffe folk.
-Dere burde komme denne veien. -Dette er en katastrofealarm.
Evakuer umiddelbart.
Evakuer og gå på bussen.
Evakuer området. Det har oppstått en lekkasje på Bridewell C.
Nå tar vi noen øl på Eddie's.
Definitivt, men vi har noe å avslutte først. Vi har dårlig tid.
Hvor er du?
Min ektemann og jeg...
Lady Fotherleigh...
Jeg visste at det foregikk noe her. Hva gjør du i slottet vårt?
Deres slott? Hva pokker gjør du i mitt slott?
Dette er den store forstuen med portretter av slekten.
Ditt slott?
Hva med dette? Dette slottet eies av staten.
Nei...
Nei.
Nei!
Ring politiet. Tilkall politiet med en gang.
Politiet? Ok.
Hva skal jeg si til herrene angående møtet?
Du... Du.
Du!
Hvor er pengene mine? Hvor er de pokkers pengene?
Ro deg ned, Georgina.
-Du skal få pengene tilbake. -Ja, vi tullet bare.
-Vi skal gi pengene tilbake. -Skal dere?
Ja, man kan ikke ta folks penger uten å gi noe tilbake.
-Nei, det kan man ikke. -Det ville vært absurd og umoralsk.
Du skal få tilbake alle pengene du brukte på slottet.
Du kan faktisk få dem med en gang.
Ett pund?
Jeg gav dere 500 000 pund.
Nei, det gjorde du ikke.
Det står her, svart på hvitt. Ett pund.
Ring politiet hvis du vil, men en kontrakt er en kontrakt.
Den er enten lovlig eller ikke.
Det...
Dere har lurt og bedratt meg, og det er ikke rettferdig!
-Hører dere noe? -Ja, en jamrende lyd.
Ja, som et jamrende fjols.
Det er akkurat hva det er. Et jamrende fjols.
Som du sa: Bare en idiot lar penger gli ut av hendene.
Du fortjener alt du får.
-Hva skulle du til å si? -Da grisen begynte å synge...
-Er jeg usynlig her jeg står? -Hei.
-Går det bedre? -Ja, mye bedre.
Du var syk, så jeg lagde kyllingsuppe til deg.
Godt å ha deg tilbake.
-Du gikk glipp av noe spesielt. -Jeg vil høre alle detaljene.
Det er nok vannet der oppe. Det er visst ikke trygt.
Nå? Hvordan var magesyken?
Den var bra... Veldig bra.
Men ikke bra nok.
Vi er klare. Jeg skal ikke lage bråk.
Behold nøklene, mr Ryan. Jeg har noen gode nyheter.
-Hvorfor gjør du dette, Mickey? -Jeg vet når jeg er slått.
Hvis du blir lykkelig av å hjelpe ham, så...
Er det greit for dem?
De får jo pengene sine, så hvorfor ikke?
Hva tror du, Emma?
-Feilaktig rente? -De beregnet visstnok renten feil.
Renten jeg har betalt dekker lånet.
-De skyldte meg penger. -Du tuller?
1580 pund. Her er lekene dine, Ben.
Og det blir bedre. Da han gav meg pengene, må han ha gjort en feil.
Han gav meg 1850 pund i stedet for 1580.
-Jeg fikk 270 pund for mye. -Du gav dem vel tilbake?
Det var kontant. De kan ikke bevise det.
-Men det er ikke poenget. -Hva er poenget?
Poenget er... Du sa at du var en annen.
Det er rart å møte noen som ser ut til å ha et annerledes verdenssyn.
Man begynner å tvile på seg selv.
Spesielt hvis man liker personen.
Ja. Og hvis du tror at de har noe man alltid har hatt lyst på.
-Men du hadde rett. -Det har jeg som regel.
Han er akkurat som oss.
Og dette er absolutt ikke feil.
Dette er familien jeg trenger. Det er mitt sanne jeg.
Velkommen tilbake.
Takk. For at du viste meg det.
Dere må la de ekstra 270 pundene se ut som en feil.
Som en feil.
Jeg kjenner deg, Mickey Stone.
Jeg håpet faktisk at han ikke skulle ta dem. Jeg mener det.
Jeg tror deg ikke. Det er herlig å være tilbake.
-Skål, alle sammen. -Skål.
Tekst: Jan T. Sørsvann www.broadcasttext.com